Elsket betjent dræbt i tjenesten.
Hold så kæft, I fyldebøtter.
Hold så kæft!
Reid.
- Er dr. Bagster-Phillips færdig? - Ja. Kommissær Abberline er der.
Dit ligrum blev rekvireret til ham.
Endnu en gadepige myrdet af din kaptajn Jackson.
- Og det er din læges mening? - Han skriver sin rapport.
Men han er overbevist om, at hun er Jack the Rippers offer.
Halsen er skåret over fra venstre mod højre.
Mærker på rygraden og adgangen til underlivet lagt med et snit-
- fra brystkassen til pubis. Som før er dele af blæren fjernet.
Og livmoderen.
Det organ blev fundet i kaptajn Jacksons logi i Tenter Street.
Og hvad fik dig til at søge der?
Den samme besked, der sagde, hvor du kunne finde den stakkels pige?
Det er nok til at lukke sagen og sætte navn på ham.
Tror du, at din søvn vender tilbage, fordi du hænger min amerikaner?
Besættelse er en sygdom. Den kan ikke besejres i den fysiske verden-
- men kun ved en ændring af tankegangen.
- Vi ved begge, hvad det her handler om. - Fred Abberline er...
Han er besat, men ærlig. Bevises din uskyld, løslader han dig.
- Og du vil vise ham vejen? - Det håber jeg.
- Vil du virkelig redde mig fra rebet? - Selvfølgelig.
Så giv mig min pistol, glem dine nøgler og gå en tur.
Og give fantasien mere troværdighed, og lade Vagtværnet gå amok?
Nej, du forholder dig roligt og stoler på mig.
Overbetjent, husker du cigaretsælgeren, Joseph Lawende?
Et vidne i Eddowes-sagen. Så hvem hun var sammen med den aften.
- Han kalder sig Lavender nu. - Find ham og bring ham herhen.
- Kom ind! - Rose, du har en gæst.
Jeg havde ikke forventet at finde dig i mrs. Reids herberg-
- nu hvor Tenter Street er på plads igen.
Vores gentlemen hjalp os på fode igen, alt er, som det plejer.
Bortset selvfølgelig fra kaptajns fortsatte fravær.
Han er sat bag tremmer af mrs. Reids mand.
- Hvad vil der ske med ham? - Hvis mr. Abberline har beviser nok...
Så kalder de ham the Ripper og hænger ham.
Det er derfor, jeg må have dig tilbage.
Dit eget værelse, en nøgle så du kan komme og gå, som du vil.
- Rose, du tilbageholdes ikke her. - Jeg ved det, mrs. Reid.
Og miss Hart, jeg kan ikke tillade Dem at udføre kobleri her.
- Hun gør dig til en fattig slave. - Det gør jeg ikke.
Jeg giver hende et hjem, hvor hun kan foretage et valg for fremtiden.
Rose, ønsker du at blive her lidt længere?
Det gør jeg, mrs. Reid.
Miss Susan, De fandt mig på gaden og gav mig et hjem.
Men jeg har besluttet at forbedre min omstændigheder.
- Hvordan vil du gøre det? - Jeg vil nødig sige noget endnu.
Men jeg håber snart at kunne fortælle alle det.
Med venlig hilsen Mr. V. Trumper
- Mr. Lavender, tak, fordi De kom. - Havde jeg noget valg?
Hvad laver den mand her?
Hjælper os. Han kan muligvis bekræfte din mistanke.
Om at Jackson er the Ripper.
Dit kontor, nu!
Anser du ikke vidneidentificering for vigtig?
Han er excentrisk eller gal. Han så Ripperen med Eddowes!
- Og kunne stadig ikke beskrive ham! - Vi har noget, vi manglede dengang.
Vi har en mistænkt, han kan se, eller er du nervøs for, hvad han vil sige?
Følg med, mr. Lavender.
Mr. Lavender, jeg ved, der er gået et år, men vi vil bede Dem se en man.
Træd nærmere, sir.
Tættere på, se på ham.
- Nå? - Nej, jeg ved det ikke.
Det er det, jeg har prøvet at sige.
Jo, jeg så ham den aften.
Men jeg så ikke noget i ham. Hvor hans ansigt skulle være.
Kun mørke. Det er Ripperen.
Han er en dybbuk!
I jagter ham som dårer.
Hvilken fred De end har haft, er den der ikke mere. Kun kaos.
Kaos, ondskab på Deres skuldre.
Det her hjælper os ikke, Edmund.
Jeres Ripper kan ikke findes.
Kun jages.
Det gik jo fint.
Tak.
Hobbs hustru. Hun er her for at hente hans ting.
Var Hobbs gift? Det anede jeg ikke.
Nej, sir.
Må jeg høre dine ideer om, hvad vi kan gøre for kaptajn Jackson?
Jeg havde tænkt mig at gå på pub, jeg skal afspadsere, som du ved.
Overbetjent Drake!
- Må jeg bede om en forklaring. - Hvis du vil rense kaptajn Jackson...
Eller hvad vi skal kalde ham, så beklager jeg, men du må gøre det alene.
Tror du virkelig, at han dræbte kvinden og de andre? At han er vores mand?
Jeg ved kun, at den mand der gjorde hende til enke, mr. Goodnight-
- han kom hertil for at lede efter vores amerikaner.
Dit samarbejde med Jackson har kun skadet os efter min ringe mening.
Og de sidste måneder? Har vi ikke haft god hjælp af ham?
Sig det til Dick Hobbs. Se om han vil være enig.
- Miss Erskine. - Undskyld forsinkelsen, mr. Trumper.
Jeg nåede ikke min omnibus og måtte vente...
Tænk ikke på det, det er dejligt at se Dem igen, men jeg blev lidt nervøs.
Jeg troede, De måske havde ændret mening.
Jeg har set frem til at møde Dem igen.
Skal vi spadsere lidt?
Da jeg så estanciaen første gang, to dages ridt fra Buenos Aires, smukt.
20.000 hektar, 70.000 stykker kvæg. Men det krævede sine ofre.
Ti års hårdt arbejde og...
Jeg er en mand som længes efter en familie.
En hustru. Jeg vil hellere finde hende her end i Argentina.
Tænk, at vi mødte hinanden gennem en avis.
Det er et mirakel. Miss Erskine. Uden at ville virke for fremfusende-
- kan De så forestille Dem om et sådant liv ville passe Dem?
Mr. Trumper, jeg ved ikke noget om verdenen-
- bortset fra den stump himmel her. Men det vil jeg godt ændre.
Tror De, De kunne begynde at kalde mig Victor?
- Jeg hedder Rose. - Rose...
Som vi aftalte, tog jeg frokost med.
Miss Rose? Er der noget galt?
Det føles som om...
Hjælp, skaf en droske.
Hører du mig?
Værsgo.
Den her?
Han kastede naboens søn ned fra taget af Christ Church i Spitalfields.
Det selskab jeg holder mig for tiden...
- Overbetjent Drake. - Miss Susan.
- Rose er her ikke længere, ved De det? - Jeg ved det.
Jeg...
Det er derfor jeg er her.
Er det sandt, at De holdt af Rose, men at hun svigtede Dem?
Så er hun en tåbe og mere til.
Der er ikke en pige her, som ikke synes, De er en god mand.
Miss Bella? Kan du bevare en hemmelighed for mig?
- Til døden. - Kan vi bare sidde lidt.
I stolen der, du og jeg.
Det kan være, at jeg så sover lidt.
Hvis vi gjorde det, vil du så holde det for dig selv?
Jeg beder dig ikke lyve, bare om ikke at sige noget, hvis nogen spørger.
Husspektakler på Truman. Gadetyveri: Commercial Street, Aldgate Corner.
Tre blufærdighedskrænkelser, Petticoat. To stukket ned ved værftet, en døde.
To savnede, begge teenagepiger, en på Sidney, den anden på Cheshire.
- Er du færdig, Artherton? - Med dagens liste, sir. Ja.
- Mrs. Reid? - Godmorgen, frue.
Kom ind, Emily.
Det er tredje nat i denne uge du sover på den feltseng.
- Er den mere behagelig, end den ser ud? - Nej.
Jeg er træt. Jeg kunne sove på nåle.
Jeg kom, fordi jeg må indrømme, at jeg føler mig urolig.
- Rose, pigen fra miss Hart. - Hvad med hende?
Hun kom ikke tilbage i går aftes. Jeg troede, hun mente det ærligt.
Hvad tror du, der ville ske, hvis vi sad her hele dagen?
- Vi ville blive fulde. - Whisky.
- Din Rose... - Hun er ikke min Rose, hun er ikke min.
Som du godt ved.
Ifølge mrs. Reid vendte Rose ikke tilbage til herberget i går.
- Så er hun tilbage. - Det troede jeg.
Indtil mrs. Reid sagde, der havde været indbrud. Kun pigens ting forsvandt.
Hvad godt gør vi, hvis vi ikke kan beskytte dem, vi elsker?
Du sagde, at papirkurven var blevet tømt? Så du, den var fuld?
Aviser, brevpapir. Jeg syntes, det var underligt.
- At hun kunne læse og skrive? - Fattigskolen på Field Lane.
Hun gik der hver dag, til hun var 16.
- Så du, hvad hun læste og skrev? - Breve. Hun fik og sendte mange.
Breve?
- Vil du hente et stykke papir? - Ja.
Talte hun om venner og familie, som hun korresponderede med?
- Hun har ingen. - Tak.
Se her, cirkler. Mange cirkler.
Brevene. Kan hun have besvaret kontaktannoncer i avisen?
Det er muligt, ja.
Vi tager tilbage til stationen, passer det dig?
Ja, det gør det.
- Artherton, læs listen igen. - Ja, sir.
Husspektakler Truman Street. Gadetyveri...
- Tre blufærdighedskrænkelser... - Videre.
- To savnede teenagepiger. - Hvor gamle?
- 17 og 19, sir. - En på Sidney Street, en på Cheshire?
- De var hverken horer eller fattige. - Hvornår blev de meldt savnet?
- Den ene den 19. den anden den 22. - Send nogen efter deres ejendele.
- Ja, mr. Reid. Johnson! Michaels! - Kom, vi må tilbage til fortiden.
- Alle vore Ripper-mistænkte. - Hyams. Bury.
Jeg leder særligt efter en. Her!
Hvad? Er du så desperat, at du gennemgår alle de mistænkte?
Vi har manden. I din celle.
Oplysningerne om de to savnede piger.
De benyttede avisens hjertespalte.
Se, yndlingen er markeret. Derfor søger jeg denne mand:
Victor Silver, kvægavler.
Jord i Argentina. Slagter sit oksekød der.
Køler det ned under transporten til New York, kontinentet, London.
Og da han kom hertil, indrykkede han kontaktannoncerne her-
- lig dem, de savnede piger benyttede.
Han besvarede dem, mødte pigerne, charmerede og bedøvede dem. Hvorfor?
Vi ved det ikke, vi hørte kun om ham, fordi en så ham komme noget i sit glas.
De sloges, han trak kniv. En lang meget skarp en.
Hun sparkede ham i testiklerne og løb til os.
Efter en uge eller to troede vi, han var Ripperen, Husker du det?
Så udelukkede vi ham af gode grunde.
Det overrasker mig, at du har glemt dem.
Overbetjent læs, det er nok med resumeet.
"Victor Silver. Kvægimportør. Afgået ved døden den 15. sept...
Afgået ved døden den 15. september, 1888." Det er et år siden.
Læs videre. Detaljerne.
"Druknede om bord på dampfærgen, The Pride Of Wapping."
Druknet om bord på dampfærgen, The Pride Of Wapping.
Nej. Savnet.
Liget blev ikke fundet.
77 druknede, 5 forsvundne, 171 reddede, inklusive mig selv.
- Det er første gang jeg hører det navn. - Der var så mange i spil sidste år.
Sig, hvis jeg går for vidt, men var din datter ikke...
Du går for vidt.
Kære miss Erskine, jeg er Clara, Victors søster.
De blev syg, så han bragte Dem hjem.
Det er morgen, jeg var bekymret for, at De ikke ville vågne.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst har sovet så dybt.
- Skal De være et sted? - Hvis jeg skal, husker jeg det ikke.
I så fald... Jeg lagt tøj frem, kom og spis morgenmad, når De er klar.
Kom ind. Det er min anden bror, Barnaby.
Og vores unge ven, Mary.
De er meget køn, miss.
Vær så venlig.
- Barnaby? - Undskyld mig, miss Rose.
Rose. Jeg håbede, jeg ville finde dig her.
- Alle har været meget venlige. - Min familie er en velsignelse.
Er De ikke enig? Barnaby, det ringer på.
Det er den mest almindelige plage.
Ensomhed er byens forbandelse. Men de her-
- vores kontaktannoncer, er kuren.
Nu kan man angive de egenskaber, man søger, Vores redaktørers mål er-
- at lede Dem til den lykke, alle fortjener, de kopierer, trykker-
- og videresender deres kærlighedsbreve for en billig penge.
Hvis vi konstruerer en, vil I så trykke og distribuere den?
Åh, De søger altså en hustru til Deres overbetjent.
Dit hoved er et syn for guder, skribent.
- Skal jeg lave den her side magen til? - Tag det nu roligt.
I kender mig. Jeg er altid imødekommende.
Men jeg vil gerne vide, hvad The Star kan forvente til gengæld for tjenesten?
Måske et interview med Jeres revolvermand til Ripper?
- Hvad koster en personlig annonce? - 10 pence.
Så er det din belønning.
Når I skriver jeres breve, så husk det her:
Han vil have, at I er naive, unge og fortabte.
- Diktér jeres breve til mændene her. - Tal fra hjertet, det gælder Rose.
Rose...
Er der nogen, som savner dig?
- Nej, Victor. - Ikke en sjæl?
Jeg får lyst til at græde, når jeg tænker på, hvor alene du er.
Sådan har jeg det ikke i dit hjem. Jeg har aldrig følt mig så lykkelig.
En rose til en rose.
Du behøver ikke være så galant, ikke med mig.
Fornærmede jeg dig?
Nej, det er helt i orden. Her...
Lidt mere limonade?
Nej, ellers tak.
Måske er tiden inde til at gå.
Nej, Rose. Vi er kommet til at holde alt for meget af dig.
- Er vi ikke, bror? - Jo, Victor.
- Bed Clara berolige hende. - Slip mig. Sæt mig ned!
- Hun er voldelig. - Men hun er værdifuld.
Ikke hvis hun flår øjnene ud af hovedet på den, som køber hende.
Kære søster, du skal drage omsorg for hende, efter syv uger til søs-
- vil hun være taknemmelig for at være i live.
Clara, stå fast. Vi mangler kun at hente en pakke.
Så kan vi sejle i viden om, at vi ikke behøver vende tilbage dette århundrede.
Hvis vi overhovedet gør det.
Gå nu, barnet er alene og selvom vi ikke længere må binde hende til sengen-
- flygter hun måske stadig, hvis der er lejlighed til det.
De skal bringes i morgenavisen. Og du modtager alle svar.
- Du... - Du hørte mig, skribent.
Hvad er der galt?
Ulykken jeg fortalte dig om.
Min datter.
Der var en mand om bord.
En mand hvis lig heller aldrig blev fundet.
Men alle troede, han var død. Jeg tror, han er vendt tilbage.
Og hvis han overlevede...
Tror du også, at din datter måske gjorde det.
Jeg har altid vidst, at hun var derude et sted.
Men denne hemmelige drøm, der nu får liv.
Er ikke en, du skal dele med mig.
- Din datter har en mor. - Som vil have, jeg erklærer hende død.
Nej, Edmund, Nej. Jeg kan ikke være klangbund for din skyldfølelse.
Du søger tilgivelse.
En allieret i det håb, at dit liv igen kan blive, som det var før.
Det kan jeg ikke være.
Jeg beder dig, tag hjem.
- Har du siddet her hele natten? - Sæt dig ned, jeg vil tale med dig.
En af de fem savnede fra dampfærgen den dag-
- en mand ved navn Silver.
Jeg tror, han stadig er i live. Mathilda var med ham.
- Hvordan det? - Fordi hun var med mig.
Men jeg arbejdede.
Han var en af dem, jeg troede kunne være Ripperen.
Jeg lod hans logi overvåge og gav ordre om at give mig besked, hvis han gik.
- Jeg tog hjem. - For første gang i ti dage.
Du bad mig om det. Du skulle på besøg i Harrow.
Så jeg kunne få en time eller to for mig selv.
Hvis du så meget som prøver at lægge skylden på mig, går jeg for altid.
Beskeden kom.
- Han gik sydpå. - Så du besluttede at tage hende med.
At have vores datter ved din side, mens du fulgte efter denne mand.
- Skulle jeg have efterladt hende her? - Ja, Edmund! Det skulle du!
Du siger, hun var med ham.
Vi fandt ham på Petticoat Lane.
Hun holdt mig i hånden, da vi gik sydpå mod St. Catherine Dock.
Husker du, hvor glad hun var for bådene?
Vi købte billetter, båden sejlede.
Mathilda løb frem og tilbage med en gruppe børn på det øvre dæk.
Det var der, jeg fandt ham, han havde mødt en pige, Veronica Atkins.
Hendes druknede lig flød i land en uge senere i Greenwich.
Han købte limonade til hende, jeg frygtede, han kom bedøvelsesmiddel i.
Jeg gik hen mod ham, han så mig og tog mig, for den jeg var.
Det var i det øjeblik det skete. Skibet ramte. Skroget sprak.
Dækket rejste sig i luften. Gruppen af småpiger gled ned ad det.
Mathilda råbte på mig, da hun faldt.
Alt brændte, damprøret faldt ned over mig, jeg kunne ikke røre mig.
Jeg kunne ikke nå hende, da hun gled forbi manden og ned i vandet.
Som han ude af stand til holde sig fast også faldt i et øjeblik senere.
Forstår du, Emily?
Han kan være i stand til at sige, til at huske...
At nej, hun sank som en sten til Themsens bund.
Eller jo, hun klamrede sig fast til noget drivtømmer eller til ham.
Stop, stop, du vækker et håb, der synker sine kløer i mig.
Hvis det blot er et forfængeligt håb...
...så tør jeg ikke tænke på, hvad der skal blive af os.
Florence, forfatter og komponist 32...
- Ønsker at møde en sand gentleman. - For gammel.
Hjælp! Hjælp!
Spis op.
Hjælp!
Hjælp mig! Hjælp!
Hjælp!
Rør dig ikke, bliv siddende her. Rør dig ikke.
Madison! Send bud til vicekommissær Reid.
Sig, jeg har en kontaktannonce fra en kvægavler ved navn Trumper.
Victor Trumper.
- Du. Hvad hedder du? - Bella.
Jeg kan ikke overvåge ham tæt på. Han har set mig før.
Men overbetjenten holder sig i nærheden. Vi har en droske udenfor.
For en sikkerheds skyld, Bella. Jeg er meget stolt af dig.
- Miss Culver? - Mr... Trumper?
Jeg er sikker på, at alle siger det, tilgiv mig, men De er en smuk kvinde.
Jeg kan ikke se ham tydeligt nok.
Vil De kalde mig Victor? - Skal vi spadsere lidt?
Meget gerne.
Riggs og Michaels bakkekammen. Drake følger dem.
Jeg går til venstre og ser, om jeg kan komme tættere på. Gå.
Jeg tog mig den frihed...
Værsgo.
Det er limonade lavet af min søster.
- Hvor boede De, før De kom til London? - Southend, sir.
Jeg beder Dem, sig Victor. Drik lidt mere limonade.
- Vi burde gå lidt længere. - Nej, sir, her er dejligt.
Nej, De skal sige Victor.
Og vi går.
Du! Hvem du end er, stop der!
- Dig. Det er dig. - Hvis nogen rører sig, er hun død.
Overbetjent Drake!
Nej!
Fanden tage dig, Silver! Hold dig i live!
Giv mig den, der sker ikke noget.
Husker du mig? Husker du min lille pige?
Husker du også hende? Sig frem! Overlevede hun? Har du hende?
Så du hende? Har du hende?
Nej! Nej! Nej!
Nej! Han er den eneste, som kan sige. om hun er i live!
Hans søster! Han talte om sin søster.
- Jackson! Arbejder du stadig for mig? - Ja, jeg gør.
Så har jeg brug for dig ved min side nu.
Jeg skal vide, hvor han har været de sidste 48 timer. Hjælp mig.
- Han har miss Rose lukket inde et sted. - Andre også.
- Han havde den her på sig. - Skal jeg arbejde sådan her?
Klæd ham af for fanden!
De her lå i frakken, det er toldpapirer for transitlast på et skib-
- "Clara May". Otte enkeltgenstande, store. Hun afsejler i morgen.
- Han har noget i lungerne. - Hvad er det?
Det ved jeg ikke endnu, jeg må fjerne vævet og præservere det i voks-
- og lave et tværsnit først.
Hvad er det her? Lugt.
Jeg må koge det. Hent en saks og klip en lap ud.
- Og? - Tålmodighed, Reid.
Det tager kun nogle minutter.
- Er det kvinden, jeg skal have slagtet? - Hvad hvis hun er?
Hvis jeg kan bevise min uskyld, lader du mig så gøre et forsøg?
- Ikke hvis du så skal forlade lokalet. - Det skal jeg ikke.
Men lov mig, at I ikke har brændt Frank Goodnight.
- En død Pinkerton. - Jeg sparker enhver, som står i vejen.
Jer tre, I bliver hængt med ham.
Så er det nok!
Denne mand er Homer Jackson, han er min læge.
En mand, jeg stoler på kan vise mig sandheden som altid.
Fremfør dine argumenter?
- Ser De nogle mærker her? Blod? - Nej.
- Kvinde har været død i fem dage, ikke? - Ja.
Disse to negle er knækket.
Hud, fra hendes angriber. Kommissær, De kan bekræfte, at sækken er uåbnet.
Ja.
Frank Goodnight, manden jeg skød. Han har båret nag til mig længe.
- Hvad ser De? - Sår, de dybe svarer til neglene.
- Højre hånd til venstre for halsen. - Jeg er ikke færdig. Drake.
Beskriv mig med et adjektiv eller to.
- Amerikaner. Hjælpeløs. - Beskriv hvordan jeg ser ud!
- Uvasket, uplejet. - Tak, det var Frank Goodnight ikke.
Man kan stadig lugte hans hårolie.
- Makassarolie. - Det her var om hendes fingre.
Lugt til det.
- Virker lugten bekendt? - Forfølger du dette spor, så værsgo.
Men vi vil stå på hver sin side. Dit eller mit navn vil blive sværtet.
Men sandheden består, det her er ikke den mand, du søger.
Vil du lade os fortsætte med vores pligter?
Nå?
Det er organisk, træstof. Det kan være savspåner eller træflis.
I hans lunger!
- Meget hård hud. - Hvad har han bygget?
- Ammoniak. - Fjerner han skibets isolation?
- Han gør lastrummet mere beboeligt. - Toldpapirerne. Otte enheder.
Han bygger fragttønder. For at udskibe kvinder til Sydamerika.
- Det tager syv uger til Argentina. - Medicinen han bedøvede pigen med?
Laudanum. Det holder en rolig og glad uanset hvad.
Det ville kræve meget. Mere end det lokale apotek har.
Find "Clara May", og skaf en liste over medicinalgrossister.
- Nummer 64. - Her!
Miss Silver, hvis det er Deres navn, vi har Deres bror.
- Hvem? Victor? - Er der en mere?
- Hun må vide, hvor pigerne er. - Lad mig foreslå en plan.
- Den involverer Drake her. - Fortsæt.
- Jeg vil se Victor. - Vil De?
Han er optaget, så De må nøjes med mit selskab.
Jeg ved følgende. De og Deres brødre udnytter unge kvinders ensomhed.
De lokker Dem til Dem. Forfører, bedøver.
Sender dem til Sydamerika i fragttønder.
Og... Tja...
- Det er grænsen for min viden. - Der er mange løgne udover dem.
En ting, hvor holder De Deres last fangen, før den udskibes.
- Og en anden, hvem overvåger dem? - Deres anden bror.
Ja, Barnaby.
Hvis Victor og jeg ikke er uskadt tilbage før aften, tøver han ikke.
Han vil dræbe dem alle uden at tænke mere over det.
- Det ville jeg undgå. - Ligesom jeg.
- Så sig, hvor De har dem. - Hvad sagde Victor, da De spurgte?
- Han forblev tavs. - Det vil jeg så også.
- Barnemorderen! - Klæd ham af.
- Hvad fanden laver du? - En kreolsk pelsjæger viste mig det.
Men jeg har aldrig selv forsøgt.
- Må jeg spørge, hvordan De fandt os? - I har en pige, vi kender.
- Hvilken pige? - Sig mig, hvem I har.
Jeg siger til, når De kommer til hende.
- Og hvis De tager fejl? - De og Deres brødre hænges alligevel.
Og de liv Barnaby tager? Disse uskyldige døde.
- Vil De forfølge Dem? - Mit liv her...
Jeg har vænnet mig til de døde. Uskyldige som skyldige.
Og alligevel mener De, at De kender en af vores.
Måske vil jeg opremse dem for Dem.
Tre tjenestepiger. Vi har haft held i de kredse.
To sygeplejersker. En butiksassistent.
En hore, tror jeg, som ønskede at lægge det liv bag sig. Og vores sidste.
Hun skulle leveres i eftermiddags. Har jeg nævnt hende?
Men der er en mere.
- Der er kun otte toldpapirer. - Denne her rejser ikke i lastrummet.
Hun er alt for værdifuld. Hende her har vi i nærheden af os.
Vi opfostrer hende.
Forestil Dem den pris, vi får, når hun er nogle få år ældre.
Det var Dem. Politimanden på båden den dag.
- Victor fortalte, hvordan De skreg... - Du vil fortælle mig, hvor hun er!
- Det gør jeg ikke. - Du ville se Victor. Det skal du.
- Nej! - Se ham! Se ham!
Hvor?
Kun lidt i denne verden fremmer retfærdighed, så vi tager, hvad vi kan.
Gør det! - Nej, stop!
- Hold inde! - Victor!
Du arbejder godt.
Hjælp!
Følg mig!
Rolig nu, Barnaby.
- Hvor fandt I hende. - Hun er ikke fra båden.
Hun stod alene på et gadehjørne.
Vicekommissær, den dag... Victor fortalte, at han ikke så andre.
- Han kaldte sin redning et mirakel. - Så levede han nok på lånt tid.
Han er død. For hånden af den sidste pige, han ville tage.
- Men Deres celle... - En anden maskeret som ham.
Bedrager, morder, nej!
Nej!
Goddag.
Jeg hedder mr. Reid.
Kære Bennet, jeg håber dette brev finder dig ved godt helbred.
Selv fortsætter jeg med at komme mig takket være mrs. Reid generøsitet.
Der er meget, jeg fortryder i dette liv.
Men det er min opførsel overfor dig, jeg skammer mig mest over.
Så er vi her.
Det her er miss Goren. Du er i sikkerhed her, hun er en god ven af os.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Overbetjent? - Mr. Reid.
- Kommissær Abberline? - Mærkbar ved sit fravær.
Jeg har aldrig mødt en med større behov for at rørene renset end ham.
- Ja, overbetjent? - Jernhandleren på Nelson.
Kreditorerne har erklæret ham konkurs, og han har spærret fire kunder inde.
- Han skyder dem, hvis fogeden kommer. - Er han bevæbnet?
Nå?
Skal vi?